![]() |
Додаток Д
Алгоритм виконання
науково-дослідних робіт
![]() |
Додаток Е
Послідовність етапів виконання
теоретичного (фундаментального) дослідження
![]() |
Додаток Ж
Умови забезпечення ефективності
педагогічних досліджень
![]() |
Додаток И
Алгоритм виконання методологічного дослідження
![]() |
Додаток К
Послідовність етапів виконання пошукового
(теоретико-прикладного) дослідження
![]() |
Додаток Л
Послідовність етапів виконання
експериментального дослідження
![]() |
Додаток М
Алгоритм визначення теми дослідження
![]() |
Додаток Н
Алгоритм обґрунтування актуальності
педагогічного дослідження
![]() |
Тезаурус
Проблема − 1) питання чи комплекс питань, які об’єктивно виникають у ході розвитку пізнання і розв’язок яких передбачає суттєвий практичний і теоретичний інтерес; 2) невідома частина суперечності, яка може бути розкрита в процесі дослідження.
|
|
Проблемна ситуація − це опис конкретної педагогічної ситуації, в якій виявляється суперечність.
Проблемне питання − це питання, сформульоване щодо можливості дослідити той чи інший предмет пізнання, ще невідомий науці.
Проблемна задача − це позначення (виділення) передбачуваного результату дослідження.
Наукова ідея − форма відображення в думці нового розуміння об’єктивної реальності.
Наукове дослідження − цілеспрямоване вивчення об’єкта (предмета чи явища), в якому використовуються методи науки і яке, розкриваючи закономірності розвитку даного об’єкта, формує нове знання про нього, пояснює закони його функціонування і вказує чи передбачає шляхи та форми використання одержаного знання в інтересах суспільства.
Наукове педагогічне дослідження − процес формування нових педагогічних знань, один із видів пізнавальної діяльності, спрямованої на розкриття об’єктивних закономірностей навчання, виховання і розвитку.
Впроваджувально-дослідницька діяльність − пристосування та інтеграція наукових ідей, принципів, змісту освіти, освітніх технологій до умов конкретної школи.
Пошуково-дослідницька діяльність − 1) діяльність, пов’язана із самостійною розробкою як самої ідеї, так і способів її практичної реалізації; 2) полягає у створенні нового наукового продукту чи нового предмета педагогічної діяльності, який може бути описаний науково.
Емпіричне дослідження − встановлення нових фактів науки, і на основі їх узагальнення формулювання емпіричних закономірностей; спрямоване безпосередньо на об’єкт, що вивчається, і опирається на дані спостереження та експеримент. У ході Е. д. встановлюються нові факти, проводиться їх узагальнення.
|
|
Теоретичне дослідження − розробка основних, загальних педагогічних закономірностей для пояснення раніше відкритих фактів, а також передбачення майбутніх подій і фактів; пов’язане із вдосконаленням та розвитком понятійного апарату галузі науки та спрямоване на всебічне пізнання об’єктивної реальності в її суттєвих зв’язках та закономірностях.
Методологічне дослідження − формулювання на базі емпіричних і теоретичних досліджень загальних принципів і методів дослідження педагогічних явищ, побудова теорії.
Тема дослідження − відображає основний зміст (проблему і питання) наукової роботи і визначається її кінцевим результатом; розгорнутий в одне речення головний зміст дослідження.
Об’єкт дослідження | − будь-яка частина чи форма існування реальної дійсності, що протистоїть суб’єкту в його пізнавальній і практичній діяльності; − науковий простір, у рамках якого проводиться дослідження. | |
Предмет дослідження | − частина об’єкта дослідження, яка підлягає особливо ретельному вивченню і перетворенню. | |
Мета дослідження | − вказує на кінцевий результат роботи, об’єкт дослідження і шляхи досягнення кінцевого результату; − передбачення результатів діяльності і шляхів їх реалізації за допомогою певних засобів. | |
Цільовий об’єкт | − та частина теорії і практики, в межах якої здійснюється реалізація мети. | |
Цільовий предмет | − частина об’єкта мети, яка підлягає безпосередньому дослідженню. | |
Цільова дія | − та дія дослідника, яку він буде здійснювати над предметом у рамках об’єкта дослідження. | |
Завдання дослідження | − випливають із аналізу рівня розробки (вивчення) об’єкта під кутом зору поставленої мети і є тим мінімумом запитань, розв’язок яких необхідний для досягнення мети. | |
Гіпотеза | − наукове передбачення, що висувається для пояснення будь-якого явища; − передбачення, що висувається для пояснення досліджуваного явища, його суті, структури, зв’язків, рушійних сил тощо; − судження, яке стверджує важливу ідею, істинність і достовірність якої ще потрібно довести. | |
Стратегія дослідження | − визначення його перспектив, кінцевого результату, головного напрямку проведення дослідження. | |
Тактика дослідження | − система локальних практичних дій, спрямованих на досягнення мети. | |
Логіка дослідження | − послідовність і взаємозв’язок складових елементів дослідницької роботи. | |
Етапи дослідження | − складові частини дослідницької діяльності, які виконуються протягом певного заданого проміжку часу і закінчуються якісними та кількісними змінами певних сторін цієї діяльності. | |
Програма дослідження | − фактично розширений план дослідження, що показує його логічну послідовність. Кожний пункт програми відображає зміст дослідження. | |
Методологія | − система принципів і способів організації та побудови теоретичної і практичної діяльності, а також вчення про дану систему; − загальні принципові вихідні положення, які покладені в основу будь-якої педагогічної проблеми. | |
Вихідна концепція дослідження | − теоретичні положення, якими керується дослідник у своїй роботі. | |
Принцип | − основні вихідні положення будь-якої теорії, вчення, науки, світогляду. | |
Поняття | − форма мислення, що відображає суттєві властивості, зв’язки і відношення предметів та явищ. | |
Категорії | − найбільш загальні та фундаментальні поняття, що відображають суттєві, загальні властивості і відношення явищ дійсності і пізнання. | |
Судження | − розумовий акт, що реалізує ставлення суб’єкта до змісту висловлюваної думки і пов’язаний із переконанням чи сумнівом у її істинності чи хибності. | |
Умовивід | − розумова дія на основі властивих індивідуальній свідомості норм висновків, що співпадає з правилами і законами логіки. | |
Методика дослідження | − показує, як (яким чином, шляхом, методом, способом чи прийомом) слід здійснювати розв’язок задач дослідження в кожному пункті його програми; − перелік прийомів, способів, за допомогою яких будуть розв’язуватися завдання дослідження, перевірка наукової гіпотези, одержання достовірних наукових фактів. | |
Метод | − спосіб досягнення будь-якої мети, розв’язок конкретного завдання; сукупність прийомів та операцій теоретичного чи практичного освоєння (пізнання) дійсності. | |
Система методів дослідження | − впорядкована сукупність операцій (дій), за допомогою яких у відповідності з поставленою метою вивчаються джерела дослідження. | |
Аналіз | − процедура розумового чи реального поділу досліджуваного об’єкта з метою його більш глибокого пізнання. | |
Синтез | − процедура поєднання різних елементів, сторін, що складають об’єкт чи предмет як одне ціле. | |
Індукція | − вид узагальнення, пов’язаний із передбаченням результатів спостереження та експериментів на основі даних досліду. | |
Дедукція | − форма мислення, що дозволяє на основі логічних правил з окремих загальних даних висловлювати нові, менш загальні припущення. | |
Ідеалізація | − процес конструювання понять про об’єкт, що не існує в дійсності, але має прообрази в реальній дійсності. | |
Моделювання | − метод дослідження об’єктів пізнання на їх моделях. | |
Системний метод | − сукупність методологічних засобів, процедур, прийомів, спрямованих на реалізацію системного підходу при дослідженні складних об’єктів чи явищ, що мають складну природу. | |
Емпіричні методи | − пов’язані з діями дослідника, спрямованими на перетворення практики, а також з пізнанням практики шляхом дій самими піддослідними. | |
Експеримент | − метод наукового пізнання, що полягає в цілеспрямованому вивченні будь-якого явища дійсності в контрольованих і керованих умовах; − предметно-інструментальна діяльність людини, що орієнтується на теоретичні знання і спрямована на пізнавальну діяльність; − вид дослідницької діяльності як частина дослідження, яка полягає в тому, що дослідник маніпулює змінними і спостерігає вплив, який ці змінні здійснюють на інші змінні. | |
Педагогічний експеримент | − упроваджувальний вид дослідницької діяльності, основний зміст якої полягає в цілеспрямованому переведенні ідеї в практику з метою перетворення останньої. | |
Лабораторний експеримент | − впровадження в практику якої-небудь ідеї в спеціально створених умовах, „очищених” від стороннього впливу. | |
Природний експеримент | − упровадження якої-небудь педагогічної інновації в практику роботи школи. | |
Констатуючий | ||
експеримент | − вивчення поточного стану залежної змінної. | |
Формуючий експеримент | − зміна залежних змінних. | |
Залежна змінна | − ті якості особистості і діяльності, які піддаються зміні та впливу експериментатора. | |
Незалежна змінна | − те, чим експериментатор впливає на залежну змінну. | |
Вимірювання | − процес визначення значення; пізнавальний процес, у якому визначається відношення однієї вимірюваної величини до іншої однорідної величини, яку приймають за одиницю вимірювання. | |
Тест успішності | − серія коротко і точно сформульованих питань чи завдань, на які учні повинні дати короткі і точні відповіді. | |
Результати дослідження | − містять узагальнення одержаних параметрів і основних закономірностей досліджуваних явищ. | |
Висновки | − містять основні, найбільш вагомі результати проведеного дослідження. | |
Рекомендації | − вказують шляхи, методи і форми практичного використання результатів. | |
|
|
|
|